U redu, spremni?
- Koliko je moguće. - U redu, idemo.
Igrajmo Tko želi biti milijunaš?
Tko je autor rečenice "Nijedan čovjek nije otok"?
John Donne? John Milton?
John F. Kennedy?
Jon Bon Jovi?
Jon Bon Jovi. To je lako.
I, ako smijem reći, potpuno sranje.
Pitate li mene, svi ljudi su otoci.
I što je još važnije, sada je pravo vrijeme za to.
Ovo je doba otoka.
Prije sto godina, ovisili ste o drugim ljudima.
Nitko nije imao TV ili CD ili DVD ili video trake...
ili mašine za espresso.
Nisu imali ništa što je cool.
Dok sada...
možete sebi stvoriti mali raj na otoku.
S odgovarajućom opremom i odgovarajućim stavom...
možete biti preplanuli, tropski magnet...
za mlade Švedske turistkinje.
Bog, ovdje Kristina. Nisi se javljao.
Sjajno sam se provela prošli vikend. Nazovi me, u redu? Bog.
Volim misliti da sam možda ja takav otok.
Volim misliti da sam prilično cool.
Volim misliti da sam Ibiza.
Postoje ljudi koji se u životu dobro provode.
Počinjao sam shvaćati da nisam jedan od njih.
Nisam se uklapao.
Nisam se uklapao u mojoj staroj školi.
I uopće se nisam uklapao u novoj.
Čuo sam da neku djecu podučavaju roditelji.
Mama to ne bi mogla, osim ako bih joj platio.
Jer samo smo mama i ja. I ona radi.
Zarađuje 400 funti tjedno.
Odakle meni toliki novac?
Možda da sam kao taj dječak iz filmova, Haley Joel Osment...
mogao bih joj toliko platiti.
Ali ako je to značilo dobro glumiti, zaboravite.
Loše sam glumio.
Mrzio sam stajati pred ljudima.
Dakle, morao sam u školu.
Nažalost, kao svaki otočanin...
ponekad sam morao posjetiti kopno.
Ovo je lmogene. Možeš je uzeti u naručje ako želiš.
To je... U redu.
Da. Imam je. Krasno.
Da, prekrasna je, zar ne?
Znam.
Da ti pravo kažem, ne ide mi to.
Bolje da je uzmeš.
Mogla je biti tvoja da si se sredio.
Zamisli.
Pa, kuća izgleda sjajno.
Barney, Barney, Barney.
Pozdravi Willa, Barney.
Idemo. Evo Antikrista.
Zdravo, Barney. Kako si?
- Presladak je. - Da.
Što je s tobom, Wille? Čezneš li za vlastitom obitelji?
Radije bih jeo Barneyeve prljave pelene.
Ne baš. Dobro sam kako jesam.
Zbilja, Wille.
Što to znači? "Zbilja" što?
Pogledaj se.
Imaš 38 godina i nikada nisi radio...
ili imao vezu koja je trajala dulje od dva mjeseca.
Ne bih baš rekla da si u redu.
Rekla bih da si katastrofa.
Hoću reći, u čemu je smisao tvog života?
K vragu.
U pravu si. Moj život vjerojatno nema smisla...
ali hvala ti što si me na to podsjetila.
Pozvali smo te danas jer smo te htjeli pitati...
bi li želio biti lmogenin kum?
- Ozbiljno? - Ozbiljno.
Čujte, doista sam dirnut.
Ali vi se sigurno šalite.
Ne mogu zamisliti goreg kuma za lmogene.
Poznaješ me. Ispustio bih je na krštenju.
Zaboravio bih na njezine rođendane do 18-te, a tada bih je odveo vani i napio...
i vjerojatno, budimo iskreni, pokušao bih je i poševiti.
Hoću reći, ozbiljno, to je jako, jako loš izbor.
Znamo, ali mislila sam da imaš skrivene vrline.
Ne. Ne. Uvijek si to krivo shvaćala.
Ja doista jesam ovoliko plitak.
Evo nas.
Ne moraš me više pratiti u školu, mama.
Sada znam put.
Što ako se meni sviđa pratiti te?
U redu.
Tko si ti?
Ja sam ja.
A što nisi?
Ovca.
Točno. I kako se ovca glasa?
Marcuse?
Volim te.
Pogledajte.
I ja tebe volim.
"Volim te, Marcuse!"
"Volim te!"
Pogledajte ga!
Nisam mogao prihvatiti ponudu Christine i Johna...
da budem kum njihovom djetetu...
no dopustio sam im da mi ugovore spoj s Angie, Christineinom ljepuškastom kolegicom.
Zaboravili su mi reći jednu stvar, što je tipično za njih.
Ima nešto što ne znaš o meni.
Da?
Nešto uzbudljivo?
Mislim da jest.
Imam trogodišnjeg dječaka.
Htio sam baciti ubrus, gurnuti stol i pobjeći.
Sjajno. Obožavam djecu.
Da. Volim se igrati s djecom.
Raditi dječje stvari.
Bio bih razočaran da nemaš dijete.
Zašto to kažeš?
Bog zna.
Možda zato što zvuči umiljato i simpatično.
Zato što jako volim djecu. Tako su draga.
Što to zaboga govoriš, budalo jedna?
Neće to popiti.
Ali popila je.
I sljedećih par tjedana bio sam Dobri Momak Will.
Svidio sam se malome, uglavnom zato što sam ga...
odveo u zoološki vrt i držao naglavce.
Da su barem odnosi s pravim ljudima tako jednostavni.
Znaš, sjajan si.
Otkrio sam da sa samohranim majkama...
osobito s onima kojima je bilo teško...
i koje je napustio otac djeteta, u usporedbi postaješ...
Ti si divna osoba.
Ne, nisam.
Ali bilo je teško čitavo vrijeme biti divan.
Nakon nekog vremena počeo sam se pitati je li Angie ono što tražim.
Na primjer, zakasnila je na novi film na IMAX-u jer se babysitterica nije pojavila.
- Tako mi je žao. - U redu je.
To me naljutilo.
- U redu si? - Da.
A bilo je i dubljih problema.
Nije mogla ostati kod mene, a nije imala DVD, ni satelitsku ili kabelsku televiziju.
Tako bismo uvijek zaglavili gledajući neki TV film o djetetu s leukemijom.
Bojim se da ne možemo više ništa učiniti.
Bože! Ne! Molim te, molim te, ne!
Morao sam svršiti s tim.
Ali nakon što sam bio Dobri Will...
nije mi se baš vraćalo u ulogu Nepouzdanog Willa, emocionalno zakržljalog seronje.
Oprosti?
Ti prekidaš sa mnom? Ti...
samoživi gade.
Ne mogu vjerovati da sam protratila sve to vrijeme s tobom!
Ti beskorisni, plitki gubitniče.
Wille...
I tada se dogodilo nešto čarobno.
Žao mi je.
Nisam sigurna da ovo ide. Ne radi se o tebi.
Ti si sjajan. Radi se o meni.
O mojoj situaciji s Louieom i njegovim ocem.
Nisam spremna upustiti se u vezu s nekim novim.
Da.
Tako mi je žao.
Mislim da razumijem.
Ti si divna osoba, Wille.
Nikada prije nisam gledao ženu kako plače bez osjećaja odgovornosti.
Htjela je da joj oprostim. Bio je to nevjerojatan osjećaj.
Čuj, nema ti zbog čega biti žao. Doista.
To je bio kraj Angie, ali i početak čitave nove stvari.
Samohrane majke.
Zašto mi nitko nije prije rekao za njih?
Strastven seks, puno ego-masaže i rastanak bez osjećaja krivnje.
Sigurno ih ima na tisuće, samo čekaju finog momka s kojim će spavati i prekinuti.
Prekrasne, seksi, divne samohrane mame.
Mogu li dobiti pahuljice s kakaom?
Ne, nije nedjelja.
Plakanje je opet počelo. Preplašilo me...
jer počinjala je odmah izjutra.
Nikada prije nije to činila.
Nisam shvaćao. Nitko nije umro.
Imala je posao kao glazbeni terapeut, to je vrst učitelja za bolesnu djecu.
Tako da je bilo dovoljno novca za hranu i sve.
Da si sam pripremim doručak?
Ne, ja ću.
Raduješ se školi danas?
Danas ćete morati izvesti...
decimalnu točku kada je pomnožite sa 10...
100 i 1000.
"Možeš se samo namrštiti
"Kišni dani i ponedjeljci uvijek me rastuže"
Hvala ti lijepa, Marcuse.
Bog, Nicky. Bog, Mark.
- Idete li poslije u Računalni Klub? - Ne znam. Marcuse...
Madonna! Otpjevaj nam nešto!
Svidjelo bi ti se, zar ne?
Spice Girls ili tako nešto. Njih tri.
Da. Hej, Spice Girls.
Zbog tebe sam izgubio loptu.
Marcuse, ne želimo da se družiš s nama.
- Zašto? - Zbog njih.
- Oni nemaju veze sa mnom. - Imaju.
Nismo s njima imali problema dok se nismo počeli družiti s tobom.
Sada nas svaki dan gnjave.
Osim toga, svi misle da si čudan.
Samo malo, doduše.
U redu.
Bog.
I, eto vam.
Bilo mi je grozno doma i grozno u školi.
Lako je bilo odlučiti da su samohrane majke budućnost...
ali frustrirajuće je da nisam imao njihove telefonske brojeve.
- Bog, tata. - Bog.
Kamo su izlazile?
SRSZ - SAMOHRANI RODITELJI SAMI ZAJEDNO
PETKOM U 2 POSLIJEPODNE U KAPELICI WOODBRIDGE
Samohrani sam otac, imam dvogodišnjeg dječaka.
SRSZ.
Ovo je bilo uzbudljivo.
Mogući zlatni rudnik samohranih majki.
Već sam vidio ta prekrasna stvorenja kako se opijaju...
i zaboravljaju na svoje nevolje, spremne za zabavu.
Tada sam bila u sedmom mjesecu trudnoće.
Kada sam rodila, već je bio u Majorci s drugom ženom.
Ne s onom s kojom me prvi put prevario.
Meni se dogodilo tjedan prije poroda.
Rekao je da sam se previše udebljala.
Moj je ševio sekretaricu.
Takav klišej.
Nešto ću vam reći: Muškarci su gadovi.
Nakon desetak minuta...
htio sam odsjeći vlastiti penis kuhinjskim nožem.
Ja.
Da.
Imam dvogodišnjaka. Neda.
Ima plave oči i kosu boje pijeska...
i visok je 68 cm.
I njegova mama je otišla.
- Doista? - Da.
Hoću reći, naravno da je to bio veliki šok...
jer bili smo tako sretni, znate?
Sandrina liječnička praksa je krenula...
i onda se jednoga dana spakirala, a moj je najbolji prijatelj čekao vani...
u svom Ferrariju.
Da. Znate, Modena?
Onaj sa supersnažnim motorom koji se vidi kroz stražnje staklo?
- Znači, nogiran si? - Da.
Mogu li pitati, viđa li tvoja bivša ikada Neda?
Oprosti, nisam čuo tvoje ime.
Suzie.
Ne viđa ga često, ne.
Kako to na njega djeluje?
On je jako dobar dječačić.
Jako, jako hrabar.
Djeca su nevjerojatna, zar ne?
Prije neki dan sam razmišljao o mojoj bivšoj.
On je dopuzao do mene, zagrlio me svojim debeljuškastim rukama i rekao:
"Budi hrabar, tata."
To je nevjerojatno za dvogodišnjaka!
Je li?
Da, on je zbilja poseban. Izuzetan.
Ponekad mislim da je on taj koji se brine o meni.
Uči me o svijetu.
Žao mi je.
Hvala.
Bože, kakva izvedba! Zavarao sam i sebe samog.
Izvoli. U redu si?
Da. Sjajno sam, hvala.
- Vjeruješ mi? - Naravno.
Prije kraja večeri imao sam ugovoren spoj.
Samohrani roditelji sami zajedno!
Svi za jednoga i jedan za sve!
Nevolja je bila u tome što sam imao izmišljenog dvogodišnjeg sina.
Spoj je bio piknik SRSZ-a u Regent's Parku, i svi su dovodili djecu.
Nažalost, Ned nije mogao doći.
Njegova mama je u zadnji trenutak došla po njega.
- Šteta. - Da.
Žao mi je.
- Imam ih. - Ovo je Megan.
Zdravo, Megan.
Moja prijateljica iz SRSZ-a nije baš najbolje...
pa sam joj obećala da ćemo izvesti i njezinog sina.
- Je li to u redu? - Da.
Što nas je više, to bolje. Tako je.
Hajdemo!
Mrzio sam tu gomilu iz SRSZ-a.
Mamina prijateljica Suzie bila je u redu, no sada je tu bio i taj kreten koji ju je htio povaliti.
Marcuse, Will. Wille, Marcus.
Bog.
Tako.
Upadajte. Ned je napravio takav svinjac na sjedalici.
Šteta da nije mogao doći.
I, čime se baviš?
Ja?
Već je bilo previše laži pa sam rekao istinu.
- Ničim. - Prije toga?
- Misliš, prije nego sam se bavio ničim? - Da.
Ništa nisam radio.
Nikada nisi radio?
Ponekad koji dan, ali uglavnom ne.
Ludo, zar ne?
To je...
Sjajno.
Bože, morat ću joj reći.
Ustvari, dogodilo se da je moj otac napisao pjesmu...
1958., i to je poznata pjesma...
i ja živim od autorskih prava.
Znaš Michaela Jacksona?
On zarađuje milijun funti na minutu.
To je 60 milijuna na sat.
Ja ne zarađujem milijun na minutu.
- Ni blizu, nažalost. - Koliko onda?
Marcuse!
Počinjao sam se pitati hoćemo li biti s tim čudnim djetetom čitav dan.
O kojoj se pjesmi radi?
Ako živiš od nje, sigurno smo je čuli.
Božićnjakove super saonice.
Molim vas nemojte pjevati.
"Pogledaj tko iza okuke stiže Božićnjak i sobovi sve su bliže
"Uz ho, ho, ho i hej, hej, hej To su Božićnjakove super saonice"
Vjerujem da ljudi uvijek to rade.
Ne, mislim da ste vas dvoje prvi.
Žao mi je. Ne shvaćam. Kako na tome zarađuješ?
Koledari ti moraju platiti 10 posto?
Trebali bi, ali ne možeš uvijek uhvatiti male nitkove.
Pa, koliko često paziš na njega? Marcusa.
S vremena na vrijeme.
Njegova mama je ponekad potištena.
Ti kažeš potištena, ja kažem skrenula.
Nije skrenula, Marcuse. Samo joj treba vremena da se opusti.
Mi ćemo se lijepo provesti, i kada se vratiš doma ona će biti odmorna.
Bože? Što je zaboga to?
Kruh koji je pravila moja mama.
Djeluje ukusno.
Nije. Zdrav je.
Nedostaje ti, zar ne?
Tko?
Ned!
Da.
Da, jako.
Uživao bi danas.
Mislim da sam ubio patku.
Samo sam je pokušavao nahraniti.
Što to pluta pored nje?
Je li to kruh tvoje mame?
Nisi ga morao cijelog baciti. To bi i mene ubilo.
Ti si taj koji je bacao cijeli kruh patkama?
Da, on je, ali neće više.
Znate, djeca su takva.
I ubio je.
Ne. Žao mi je, krivo sam vas shvatio. Patka je već bila mrtva.
On je bacao kruh kako bi je pokušao potopiti...
jer je to uznemiravalo Megan.
Marcus ne bi ubio patku. Zar ne, Marcuse?
Ne. Obožavam patke. One su moje omiljene životinje iza dupina.
Oni mogu ubiti morske pse nosovima.
Morat ću ući u vodu i izvaditi je.
Čujte, nadam se da nije kakva epidemija.
Mislim da smo se izvukli za dlaku, kompa.
Da. U redu.
Marcuse?
Mama.
Tada je sve počelo. Na Dan Mrtve Patke.
Taj tip Will slijedio nas je i ja mu nisam rekao da ne ulazi.
Poslije sam shvatio da tada nisam mogao biti nervozan...
jer tada još nisam znao da je postojao razlog za nervozu.
Ali onda sam gurnuo ključ u bravu, otvorio vrata...
Jesi li odjevena?
I počeo je novi dio mog života.
Iznenada.
Isuse Kriste.
O, Bože.
- Wille, zovi hitnu pomoć. - Marcuse, gdje je telefon?
Gdje je telefon, kompa?
Bilo je grozno. Grozno.
Ali voziti brzo iza hitne bilo je sjajno.
Svjesna je.
Bila je dobro u kolima hitne pomoći.
Pitala je za tebe, Marcuse.
Lijepo od nje.
Čuj, znaš da to nema veze s tobom, zar ne?
Hoću reći, nije zbog tebe.
Ona nije ovdje zbog tebe. Zar ne, Wille?
Da, tako je.
Idem ti donijeti malo vode.
- Mogu ja. - Ne, u redu je.
Tvoja mama će biti dobro.
Da, valjda.
Nije stvar u tome, zar ne?
Hoćeš reći da se bojiš da će ponovno pokušati?
Umukni, u redu?
Lzvoli, topla i negazirana.
Vi ste sa Fionom Brewer?
Da, njezina sam prijateljica.
Ovo su Marcus i Will.
Dobro se opravlja, no noćas ćemo je zadržati.
Donijet ću odobrenje gđice Brewer kako bi dječak mogao noćas ostati s vama.
U redu.
Kod mene ili kod tebe?
Oprosti.
U redu.
- Mislim da bih se trebao vratiti Nedu. - Ja ću to uzeti.
U redu.
Sveukupno, ovo je bilo jako zanimljivo.
Zvat ću te.
Ali ne bih to htio raditi svake noći.
Vidimo se uskoro.
Stvar je u tome da je život kao TVshow.
Ja sam zvijezda Will Show-a.
A Will Show nije skupna predstava.
Gosti dolaze i odlaze, ali ja sam zvijezda.
Sve se svodi na mene, samo na mene.
Ako Marcusova mama nije mogla voditi vlastitu predstavu...
ako joj je padala gledanost, bilo je to tužno, no bio je to njezin problem.
Konačno, čitav se taj plan sa samohranim majkama pokazao prezamršenim za mene.
Dobio sam pismo. Hvala.
O, Bože. Zaboravila sam.
Zaboravila si?
Zaboravila si oproštajno pismo?
Nisam mislila da ću ga se morati sjetiti.
Jesi li pročitao dio gdje piše da ću te uvijek voljeti?
Kako ćeš me voljeti ako si mrtva?
Žao mi je.
Shvaćam zašto si ljut, Marcuse.
Ne osjećam se isto kao i jučer, ako ti je to od pomoći.
Što?
Sve je otišlo? Sve to?
Ne, ali...
trenutno se bolje osjećam.
"Trenutno" mi ništa ne znači.
Vidim da se trenutno bolje osjećaš. Stavila si vodu za čaj.
Ali što će biti kada popiješ čaj? Što će biti kada ja odem u školu?
- Ne mogu čitavo vrijeme na tebe paziti. - Znam.
Moramo paziti jedno na drugo. Nas dvoje.
Iznenada sam shvatio da dvoje nije dovoljno.
Potrebne su rezerve.
Ako vas je samo dvoje, i jedno otpadne...
ostajete sami.
Dvoje nije dovoljno veliki broj.
Potrebno je najmanje troje.
- Troje čega? - Ničega.
Ali došao sam na sjajnu zamisao.
Važna stvar u životu na otoku jest biti sam svoj animator.
Ključno je vidjeti dan kao vremenske jedinice...
od kojih se svaka sastoji od 30 minuta.
Čitavi sati mogu biti zastrašujući...
i većina aktivnosti traje pola sata.
Kupanje: Jedna jedinica.
Gledanje Countdowna...
Jedna jedinica.
Pretraživanje na Internetu.
Www.supermodelisprozirnimmajicama
Dvije jedinice.
Tjelovježba: Tri jedinice.
Pomno razbarušivanje kose: Četiri jedinice.
Nevjerojatno je kako se dan ispuni.
Iskreno rečeno, često se pitam...
bih li uopće imao vremena za posao.
Kako ljudima to uspijeva?
Da, Will ovdje.
- Ovdje Marcus. - Oprostite?
Ovdje Marcus.
Marcus?
Marcuse. Bog.
Odakle ti moj broj?
Od Suzie.
Mislio sam da bi me želio negdje odvesti u subotu.
Zašto si to mislio, Marcuse?
Suzie je rekla da smo se slagali.
- Zbilja? - Da.
- A ti si rekao: "Vidimo se uskoro." - Što sam rekao?
"Vidimo se uskoro."
Kada si nas odvezao doma. Sjećaš se? Rekao si: "Vidimo se uskoro."
Ovo je doista uskoro, Marcuse.
Problem je u tomu, kompa, što sam trenutno jako zauzet.
Zašto? Mislio sam da ne radiš.
Moram paziti na Neda i razne druge stvari.
Ustvari, trebao bih krenuti po njega u jaslice.
Kakva je to buka?
To je kosilica.
Tako da znaš, trenutno nije baš...
Pričekaj trenutak.
Pričekaj. Hvala.
Ali onda sam pomislio: "Zašto ne?"
Zašto ne bih odveo malog jadnika na ručak?
Mogao bih biti ujak Will. Cool ujak Will, Kralj Djece.
U redu, Marcuse. Važi.
Doći ću ako povedeš i moju mamu.
Ona nema novaca, stoga moramo ići negdje jeftino ili ćeš nas ti morati častiti.
Čuj, Marcuse, ne okolišaj.
Zašto bih? Mi smo siromašni. Ti si bogat. Ti plaćaš.
Dovedi i svog malog, meni ne smeta.
Velikodušno od tebe.
U redu. Dođi oko 12.30.
Sjećaš se gdje živimo?
Stan 2, Ulica Craysfield 31, Islington, London, N12SF.
Engleska, svijet, svemir.
- Da. - Marcuse?
Pa, Fiona, kako si?
- Hoću reći, kako se osjećaš? - Moj trbuh je u redu.
Sjajno.
Vjerojatno sam još uvijek malo šuknuta.
Takve stvari ne nestaju preko noći, zar ne?
Ne.
Ako je mama htjela da se Will s njom vjenča, morala je prestati s tim šalama.
Barem je dobro izgledala.
Odjenula je čupavi džemper...
i naušnice koje je dobila od prijateljice iz Zimbabwea.
Mali je mislio da je ovo nekakav spoj.
Što se tiče njegove mame, bila je luda...
i odjevena u nekakav Jeti kostim.
Što brže se ovo svrši, to bolje. Nećemo naručiti predjelo.
Artičoke za mene, molim.
Zatim omlet s gljivama, pržene krumpiriće i Coca-colu.
- Ja ću miješano povrće. - Mi smo vegetarijanci.
Nikada ne bih pogodio.
Sendvič s odreskom, molim. Hvala.
Sjajno je išlo.
Pitao sam se hoćemo li se useliti kod Willa ili u neku novu kuću.
"Čula sam da je dobro pjevao
"Čula sam da je imao stila"
Znao sam da pjesma ne može trajati zauvijek...
i da ću uskoro biti doma, ušuškan u krevetu.
Znao sam, ali nisam to mogao osjetiti.
"I tu je stajao on, taj mladić"
Sigurno sam izgubio razum. Htio sam samo spoj sa Suzie.
Ovo mi je bila kazna.
"Svirao je moju bol svojim prstima"
Najgore je bilo kada su zatvorili oči.
"Nježno me ubijao svojom pjesmom
"Nježno me ubijao"
Zapjevaj s nama, Wille.
Trebao bih ići. Hvala.
To je problem sa milosrđem. Moraš to iskreno osjećati.
Moraš biti iskren da bi pomogao.
Kao kada sam se dragovoljno javio za rad u menzi za beskućnike...
i zamalo su me uzeli.
Ili onaj put s Amnesty International.
Jeste li znali da u Burmi dobijete 7 godina robije za pričanje viceva?
Kad se sljedeći put nasmijete, sjetite se Pa Pa Laya, burmanskog komičara.
U ključnom smo stupnju borbe za ljudska prava...
koja su pregažena od strane vladajuće frakcije.
Treba nam vaša potpora.
Zajedno možemo promijeniti stvari...
Šališ se. I što tvoj momak kaže na to?
Pričekaj trenutak. Kažeš da nemaš momka?
To je tek kršenje ljudskih prava.
Tako je? U kadi si?
Trebaš biti iskren kako bi nekome pomogao.
Fiona je iskreno pjevala Killing Me Softly.
Ta pjesma joj je nešto značila i vidi gdje ju je to dovelo.
Ja nisam ništa iskreno osjećao, za nikoga.
Znam da mi je to jamčilo dug život bez depresije.
Svejedno, narednih sam se par dana čudno osjećao.
Kao da me nešto vrebalo u pozadini.
I nije mi se to sviđalo.
Ti nemaš dijete, zar ne?
Što?
Nemaš dijete, zar ne?
Naravno da imam! O čemu ti to?
Nemaš.
Promatrao sam te i nemaš dijete.
- Kakve to ima veze s tobom? - Nikakve.
Osim što si lagao meni, mojoj mami i njezinoj prijateljici.
- Mogu li ući? - Ne.
Zašto?
Zauzet sam.
- Što radiš? - Gledam televiziju.
Mogu je gledati s tobom ako želiš.
To je jako lijepo od tebe...
ali obično se sam snalazim, hvala.
Zar nemaš domaći rad ili tako nešto?
- Želiš mi pomoći? - Nisam to mislio.
Zašto ne odeš doma pisati domaći rad?
Predlažem ti nagodbu.
Neću reći nikome da nemaš dijete ako izađeš s mojom mamom.
Želiš da tvoja mama izađe s nekim poput mene?
Nisi toliko loš.
Hoću reći, lagao si, ali osim toga, činiš se u redu.
A ona je tužna. Mislim da bi željela momka.
Ne mogu samo s nekim izaći...
zato što ti to želiš. I meni se mora sviđati ta osoba.
- Što ne valja s njom? - Ona je u redu, način nije.
Tako to... Neću o tome razgovarati s tobom.
Odlazi.
U redu. Ali vratit ću se.
Umirem od straha!
To je najbolje čega sam se mogao sjetiti: "Umirem od straha."
Ali činjenica je da me je bilo strah.
U redu, to je sve. Zbogom, Time.
- Jill, zbogom. Carol, zbogom. - Zbogom.
I, od mene, arrivederci.
Hvala. Vidimo se.
Zdravo svima. Dobrodošli. Dobrodošli na kviz Countdown.
Jučer sam, sjećaš se, Carol, otkrio zahvalnoj naciji...
da se naš gost, Tom O'Connell...
- Da. - Da se on, kao svi mi, presvlači za svaki show.
Ali on je takav...
- Je li tako? Pogodio sam? - Da.
Drugi izraz za Hostu, mislim.
Da, u redu.
Nazvana je po Heinrichu Christianu Funcku, koji je izmislio i disko ples.
Da. Imam sve njegove ploče.
Mama, jesi li oduvijek znala da ću biti vegetarijanac?
Da, naravno da jesam.
Nisam to odjednom odlučila jer nam je ponestalo kobasica.
Jesi li me pitala želim li biti vegetarijanac?
Što, kada si se rodio?
Ja kuham i ne želim kuhati meso.
Moraš jesti ono što ja jedem.
Ali ne dopuštaš mi ni da idem u McDonald's.
Je li ovo preuranjena mladalačka pobuna?
Ne mogu te spriječiti da ideš u McDonald's.
Ali bila bih razočarana da odeš.
Ne brini, mama. Neću ići u McDonald's.
Nakon nekoliko posjeta, Will je mislio da me mora pitati ozbiljna pitanja.
Ali znao sam da je ustvari htio gledati seriju Xena: Princeza ratnica.
Pa, kako ide kod kuće?
- Misliš na moju mamu? - Da.
Ona je dobro, hvala.
Hoću reći, znaš, ona nije...
Da, znam. Ne, ništa nalik tomu.
Još uvijek te to uznemiruje?
Uznemiruje li me?
Jesi li odjevena?
Svaki dan.
Zato dolazim ovamo umjesto da idem doma.
Malo. Kada razmišljam o tome.
Jebeno sranje.
Ne znam zašto je tako opsovao, ali učinilo je da se osjećam bolje.
Osjećao sam da nisam patetičan zato što sam se uplašio.
Neću više napraviti istu grešku i pitati za Fionu.
Marcusa je to očigledno uznemiravalo...
a ja nažalost nisam znao reći bilo što od bilo kakve vrijednosti.
Sljedeći put neka razgovara sa Suzie...
ili s psihologom, ili bilo kim tko zna reći nešto osim prostote.
Sranje! Nije moguće.
Jebeni 19. studeni.
Šest tjedana do Božića, a oni već puštaju tu prokletu pjesmu.
Tata?
Kakav je bio tvoj tata?
Malo tužan.
Znaš, napisao je jednu lošu pjesmu koja je ispala ogroman hit...
i proveo ostatak života pokušavajući napisati bolju.
Pišeš li ti ikada pjesme kao i on?
Služi li gitara za to?
Ne.
Znači tu je samo kako bi izgledala cool.
Da.
Meni se sviđa Božićnjakove super saonice.
- Madonna! Dođi ovamo! - Imamo nešto za tebe!
- Bježi nam! - Hajde, požuri!
Danas na Spasilačkoj službi za ljubimce, pametna lasica...
vodi igru u Somersetu.
Spasilačka služba za ljubimce
- Što radiš? - Tko si ti?
Tko sam ja?
Odjebi, to sam ja! Brišite!
Tko su oni?
Tko?
Kako to misliš "Tko"?
Oni koji su ti pokušali umetnuti bombone u lubanju.
O, oni.
Samo par starijih klinaca. Počeli su me slijediti poslije škole.
Događa li se to često?
Nikada prije nisu bacali bombone, to su upravo smislili.
Ne govorim o bombonima, već o djeci koja te pokušavaju ubiti.
Da, gnjave me.
Znaš, zbog moje kose, moje odjeće i pjevanja i tih stvari.
I čega? Pjevanja?
Ponekad nesvjesno pjevam naglas.
To baš i nije sjajna zamisao.
Rekao sam da je nesvjesno. To se samo dogodi!
Ne radim to namjerno. Nisam glup, znaš.
Moj je savjet da se držiš dalje od njih. Pokušaj biti nevidljiv.
Kako mogu biti nevidljiv?
U kuhinji imaš napravu za nevidljivost?
Mislim da ne.
Pokušavam na to ne misliti, to je sve.
Događa se, želio bih da se ne događa, ali to je život, zar ne?
Ne mogu ništa učiniti glede toga.
Ne.
Možemo nešto učiniti, Marcuse.
Ideš sa mnom.
Bojao sam se da će me odvesti kod ravnateljice.
Ali odveo me u kupovinu.
Ne shvaćam.
Počinjemo od stopala.
Ne mogu te učiniti nevidljivim, ali mogu učiniti da ne odudaraš.
Ne znam kako se vežu. Imaju te čudne ljepljive trake.
Zove se Velcro.
To je revolucionarna nova tehnologija.
Isuse. Nije teško.
U redu, pričekaj, malo je teško.
- Sve u redu? - Da, hvala.
Tvoj stari je moderan, zar ne?
Da. Misliš da izgledaš cool, zar ne?
Ne znam.
- Misliš li da izgledam cool? - Da, Marcuse.
- Mislim da izgledaš cool. - Da.
To je to, imaš i hod. To je stvarno cool.
Sjajno. Daj mi peticu. Da.
Iznenada me preplavila ugodnost.
To je znači ono što ljudi zovu prirodna droga.
I stajalo me samo 60 funti.
Privremeno sam usrećio nesretnog dječaka.
A ja od toga nisam imao nikakve koristi.
Nisam se čak htio ševiti s njegovom mamom.
Marcuse? Gdje su ti cipele?
Ukrali su ih.
Zašto bi itko ukrao tvoje cipele?
Već sam vidio da ću morati reći istinu.
Problem je bio u tome što će istina uzrokovati niz pitanja.
Bile su lijepe.
Bile su obične smeđe cipele s vezicama.
Ne, nisu. Bile su cool nove tenisice.
Odakle ti cool nove tenisice?
Da, imala je gomilu pitanja.
Will mi ih je kupio.
Will?
- Tip koji nas je odveo na ručak? - Da.
Postao je moj prijatelj.
Postao je tvoj prijatelj?
Ponavljala je posljednju stvar koju bih rekao.
Jako glasno.
Svratim kod njega poslije škole.
Svratiš kod njega poslije škole!
- Vidiš, on u stvari nema dijete. - On u stvari nema dijete?
Mogu li se sada igrati na računalu?
Gdje on živi?
Nema ga doma. Otišao je na večeru.
Christine me pozvala na večeru na razgovor.
Svršit ćeš sam i bez djece.
Da, zbilja se nadam.
Izuzetno si hrabar.
Zašto to kažeš, Christine?
Većini ljudi treba nešto u životu što će ih zaokupiti...
a ti nemaš ništa.
Zar te to ne plaši?
Znaš li što želiš?
Da, znam. Ja ću odrezak...
Kakve su to čajanke poslije škole?
Bog. Oprosti? Što si rekla?
Pitala sam se zašto bi se samac bez djece želio družiti...
s 12-godišnjim dječakom svaki dan?
Nisi rekao mami da si dolazio kod mene?
- Mislim da sam zaboravio. - Rekao što?
Što radiš s mojim sinom?
Pričekaj trenutak. Što pokušavaš reći?
- Ništa ne pokušavam reći. - Mislim da da.
Pokušavaš reći da sam se petljao s tvojim sinom.
Samo te pitam zašto zabavljaš 12-godišnjake u svom stanu.
- Bože! - O, Bože!
Što imaš reći u svoju obranu?
Dakle?
Nemoj ti meni "dakle"!
Nemoj mi "dakle"!
On dolazi nepozvan svake večeri! Znaš li zašto?
Zato što ga u školi gnjave do besvijesti. A ti nemaš pojma.
Šalješ ga van kao janje u klaonicu!
Svakoga ga dana raskomadaju, jebena glupa hipijevko!
Mislim da si melodramatičan. Marcus je u redu.
Čudno. Will je bio u pravu, mama nije. Trebalo bi biti obratno.
Ne dolaziš često u dodir s djecom.
Bio sam jebeno dijete! Lšao sam u jebenu školu!
Znam razliku između djece koja se ne mogu uklopiti i jadne djece!
Zaboga, pogledaj ga! Ne optužuj mene da sam melodramatičan.
- I to dolazi od žene koja se pokušala... - Cowabunga!
- Što je tebi? - Ništa.
Samo mi se vikalo.
Isuse, kakva obitelj.
Wille, smetaš drugim gostima.
U redu. Žao mi je. Gotov sam.
- Znači, nisi... - Što?
Ne, nisam! Nisam.
Čuj, ne brini.
Neću više otvarati Marcusu vrata, u redu?
Iskreno, drago mi je što ću vas se riješiti.
Idite. Odjebite.
Žao mi je.
Znači to je to?
Lzlaziš iz njegovog života, tek tako?
Oprosti?
Recimo da si ti u pravu, a ja u krivu.
Recimo da postoji čitava dimenzija...
koju ja ne razumijem, a ti je nekim čudom razumiješ.
Što ćeš učiniti po tom pitanju?
Ništa. On nije moja stvar.
- Ti si sebični gad. - To mu i ja govorim.
- Uvijek sebe stavlja na prvo mjesto. - Ali ja sam sam.
Samo sam ja.
Ne stavljam sebe na prvo mjesto. Nema nikog drugog.
Ima!
Tu je Marcus. Sada si umiješan.
Dolazi u tvoju prokletu kuću.
Ušao si u njegov život s razlogom.
Ne možeš ga tek tako izbaciti.
Ne možeš izbaciti život. "Nijedan čovjek nije otok."
- Ona je u pravu, znaš. - Da, u pravu je.
Ne, nije! U krivu je!
Neki ljudi su otoci. Ja sam jebeni otok!
Ja sam jebena lbiza!
O čemu govoriš?
Hoćeš doći kod nas za Božić?
Ne, Marcuse, ne želim doći kod vas za Božić.
Ne želim provesti Božić s gđicom Samoubojstvo i njezinim okotom.
Uvijek sam mislio da je Božić...
neka vrst izjave o onome što jesi u životu.
Provest ću ovaj Božić na uobičajeni način.
Gledajući filmove, opijajući se i pušeći travu.
Prije nego si ti došao, bio sam posve sam.
Loše je biti sam.
Sam, loše.
Prijatelj, dobro.
Prijatelj, dobro!
Dođi ovamo.
Dobra vijest je bila da nećemo biti samo ja i Fiona i Marcus.
Loša vijest je bila...
Pa, ti si Marcusov tata.
Da, valjda. Ovo je moja djevojka, Lindsey.
I Lindseyina mama.
Bog.
- Hvala, tata. - U redu je.
Morao sam to priznati malome.
Umio se obradovati nekom potpuno bezveznom poklonu.
Daire! Hvala, mama.
Zar nisu sjajne, Wille?
Da, bit će od koristi.
Vidjela sam ih i pomislila: "Savršeno."
Možda ih možeš koristiti za školski koncert. Osnovati pop grupu. Naći prijatelje.
Možda, mama.
Kada pjevaš, to puni moje srce sunčevim sjajem i radošću.
Hvala, mama.
Ovo je od mene.
Sjajno! Što je to?
CD, Marcuse.
Mystikal. Oni su cool. Svidjet će ti se.
Kakvu vrst glazbe izvode Mystikal?
Nešto kao world music.
"Tresi guzicom."
Kao, slash rap.
Tresi guzicom?
Čula sam za Tracy Chapman.
Bojim se da nemamo CD player.
Svejedno, sjajan je.
Znam da nemaš CD player, pa sam ti i to kupio.
Sretan si dječak.
Vidi, mama.
- Otvori tvoj, Wille. - U redu. Hvala.
Priručnik za SAMOHRANE RODITELJE
- Marcuse, je li to šala? - Da.
Nije loša.
Bog. Žao mi je što toliko kasnim!
- Jesam li nešto propustila? - Ne, uđi.
- Sretan Božić. - Sretan Božić!
Dugo se nismo vidjeli.
Gdje je Megan?
Kod svog tate. Gdje je Ned? Kod mame za Božić?
Da.
Ne. Vjerojatno bih trebao krenuti, zar ne?
Možeš otići pozirati kao Božićnjak. Pokušaj ševiti neku koledaricu.
Vi ste profesionalni Božićnjak?
Kako lijepo!
U redu. To je to. Odoh.
Hvala ti. Bilo je sjajno.
Suzie ima pravo izraziti svoju ljutnju.
Da, i izrazila je.
Sada ja imam pravo odjebati.
Hvala lijepa. Bog.
Čekaj!
On je moj prijatelj. Ja sam ga pozvao.
Trebao bih mu ja reći kada da ide doma.
Nisam rekla Willu da ode, Marcuse.
Suzie je s pravom ljuta, i to mu daje do znanja.
U pravu je, Marcuse.
Pusti to, u redu?
Samo je izmislio dijete na par tjedana.
Bože, to nije ništa. Pa što? Koga briga?
Djeca u školi rade puno gore stvari!
Marcuse, stvar je u tome da je Will davno završio školu.
Do sada je trebao prestati izmišljati ljude.
- Sigurno. - Nije pravedno udružiti se protiv njega.
Otada se bolje ponaša.
Kupio mi je tenisice, dopušta mi da idem kod njega i zna što djeci treba.
Što? Skupa odjeća i prosta glazba?
Ako ti nešto doista treba možemo o tome porazgovarati.
Ne možemo. To nije razgovor već svađa, i ti uvijek pobjeđuješ.
- Zašto mi samo ne kažeš što da radim? - Želim da sam misliš!
To i radim! I želim da Will ostane!
On nije jedini koji je pogriješio!
Sjećaš se kako smo se upoznali? Jer si se...
Jer si ti bacio kruh patki na glavu i ubio je.
Oprosti? Što je to s patkom?
Lmamo patku za večeru? Krasno!
Naravno da nismo imali patku.
Imali smo štrucu od lješnjaka s umakom od pastrnjaka.
Dok sam tamo sjedio, imao sam čudan osjećaj.
Bilo mi je lijepo.
Nikada mi prije nije bilo lijepo za Božić.
Mama me je tjerala da pjevam Božićnjakove super saonice...
pred pripitim ujacima i tetkama...
samo kako bi isprovocirala tatu.
Ali Božić kod Marcusa dao mi je, sram me je priznati...
topao, ugodan osjećaj.
Držim da je taj osjećaj odgovoran za čudne događaje koji su uslijedili.
Kao prvo, Marcus se zaljubio.
- Zdravo. - Odjebi.
Što je još čudnije, i meni se to dogodilo.
Marcus je bio kriv za sve...
jer kada jednom otvoriš nekome vrata, bilo tko može ući.
Za Novu Godinu upoznao sam Rachel.
Bila je zanimljiva, pametna i privlačna.
Nekih pet minuta bila je uvjerena da sam i ja takav.
...stvari kao političke skupove.
U redu.
Radiš na televiziji?
Radim li na televiziji? Ne.
- Svi drugi rade na televiziji. - Da.
Ja gledam televiziju.
Tako znači. Ti si više ispred nje nego u njoj.
- Da. - Da, shvaćam.
Bilo je to pravo mučenje.
U pet minuta shvatio sam kakav bi moj život mogao biti da sam na bilo koji način zanimljiv.
Da sam mogao nešto reći o sebi, da sam nešto radio.
Ali ja nisam radio.
A za 30 sekundi ona će to shvatiti i to je kraj.
I, čime se baviš?
Trenutno sam na odmoru.
- Dobro zvuči, da. - Da.
Na odmoru od čega?
Da budem posve iskren, na odmoru od odmora.
Zanimljiva stvar o meni je da ja ustvari ništa ne radim.
- Ne radiš ništa? - U biti, ne.
- Ništa. - Ništa.
To je...
Rachel, draga...
Rap sa zapadne ili istočne obale?
Eto. Svršeno je. Nisam imao što više reći.
Meni sva rap glazba zvuči isto.
Ili jesam?
Nešto ću ti reći. Znam 12-godišnjaka koji bi te ubio za to.
- Zbilja? - Da.
- I ja, kad smo kod toga. - Da?
- Da. Kako se tvoj zove? - Moj?
Zove se Marcus.
Moj se zove Ali. Alistair.
I to je bilo to.
Nije bila laž. Bila je to 100 posto njezina pretpostavka.
U redu, barem 50 posto.
Bio sam opet u svijetu mašte. Ali ovaj put je bilo drukčije.
SRSZ je bio za zabavu. Ovo je bilo ozbiljno. Postupao sam u samoobrani.
Dogovorili smo se izvesti naše dječake.
Što znači da smo se dogovorili izaći.
Samohrani roditelji, sami zajedno.
Sretna Nova Godina!
Bio sam u velikoj nevolji.
Samo mi je jedna osoba mogla pomoći.
"Tresi guzicom, ali čuvaj se Tresi guzicom, pokaži mi čime radiš
"Tresi guzicom, čuvaj se
- "Pokaži mi čime radiš" - Što si mi upravo rekao?
Čuo si me, mali cičavi smrdljivi pasji skote!
Žao mi je.
Pjevao sam tu pjesmu od Mystikala.
To je rap.
Sviđa ti se rap?
Malo.
Uglavnom ga izvode crnci. Veći dio vremena su ljuti.
Ali ponekad se samo žele seksati.
Zajebavaš me?
Zajebavaš li me, dobit ćeš po gubici.
Ne zajebavam.
Ni ne znam kako se zajebava.
- Kako se zoveš? - Marcus.
Ja sam Ellie.
Bog, Ellie. Drago mi je.
Ne tako brzo. Nisam spremna za dodir. Nakon toga ide seks.
I kamo će nas to odvesti?
I prestani govoriti neznancima da tresu guzicom.
U redu, Ellie. Vidimo se!
Zdravo, kompa.
Čuj, treba mi tvoja pomoć.
Zašto si joj rekao da sam tvoj sin?
Nisam joj rekao.
Već sam ti rekao, krivo je shvatila.
Pa reci joj.
- Ne. Ne mogu to učiniti. - Zašto ne?
Vrtimo se u krug. Samo prihvati to kao činjenicu.
Ti si moj sin.
Ja ću joj reći, ako želiš. Ne smeta mi.
Lijepo od tebe, Marcuse, ali ne.
- Zašto ne? - Zaboga!
Lma rijetku bolest i ako vjeruje u nešto što nije točno...
i onda čuje istinu, njezin mozak će proključati i ona će umrijeti, u redu?
To je glupost.
Ta žena me zbilja zanima.
Kako to misliš, zanima?
Što je toliko zanimljivo?
U redu, Marcuse.
Ovo je moj zadnji komadić dostojanstva. Uživaj u njemu.
Želim izaći s njom. U redu?
Htio bih da ona postane moja djevojka. Eto.
Sjajno! Zašto nisi odmah to rekao?
Ne znam.
Valjda sam se sramio, jer to je za mene novost.
Upravo sam je sreo, zove se Rachel. Ona je...
U školi ima jedna djevojka. Ellie.
Želio bih da ona bude moja djevojka.
Ali nisam baš siguran.
Htio sam te pitati.
Kakva je razlika između djevojke koja ti je prijateljica i djevojke?
Pa, ne znam.
Želiš li je dodirnuti?
Je li to jako važno?
Čuo si za seks, točno?
To je, kao, važno.
Znam. Nisam glup.
Ne mogu vjerovati da je samo seks važan.
Hoću reći, htio bih biti više s njom. Htio bih biti s njom čitavo vrijeme.
Želio bih joj reći stvari koje ne govorim ni tebi ni mami.
I ne želim da ima drugog dečka.
Kada bih mogao imati sve te stvari...
bilo bi mi svejedno hoću li je dodirivati ili ne.
Pa, naučit ćeš, Marcuse.
Nećeš se zauvijek tako osjećati.
U redu. Kako izgledam?
Dobro. Kako ja izgledam?
Budi normalan, u redu?
Dobar savjet za Marcusa.
Da sam ga barem i ja mogao poslušati.
Ispričavam se na neredu.
Ja tu radim.
Usta su mi bila suha, a dlanovi oznojeni.
Nisam znao što se sa mnom događa.
...pospremiti. Ali?
Samo sam stajao i kesio se kao kreten.
- Da odemo gore? - Naravno.
Ali.
Marcus.
Ista smo godina u školi.
Doista? Da, mislim da sam te vidio.
Sjajno!
Vas dvojica imate o čemu pričati.
Wille, ovo je Ali.
Ali, ovo je Will.
- U redu. - U redu.
Želite li vas dvojica malo ovdje ostati?
- Da, dobro zvuči, zar ne? - Da. U redu.
U tom trenutku sam ga volio.
Doista sam ga volio.
Možeš mu pokazati tvoje nove računalne igre.
Dobro. U redu, vidimo se kasnije.
Ostavimo ih nasamo.
Ako tvoj tata izađe s mojom mamom, mrtav si.
Stvarno mrtav.
- Ne brini. On je u redu. - Nije me briga je li u redu!
Ne želim da izlazi s mojom mamom!
Ne želim vidjeti ni jednog od vas dvojice, u redu?
Nisam baš siguran da ovisi o meni.
Pobrini se da ovisi! Lli ćeš umrijeti.
Počinjao sam misliti da je možda taj Ali serijski ubojica.
Mogu li se igrati na tvom računalu? Koje igre imaš?
Slušaš li ti mene?
Da, ali trenutno ne mogu baš puno učiniti.
Hoću reći, Willu, mom tati...
se sviđa tvoja mama, a mislim da je i on njoj drag.
Nije joj drag!
Samo sam joj ja drag!
Jedna od nevjerojatnih stvari...
je da sam htio poljubiti Rachel svaki put kada bi rekla nešto zanimljivo.
Što znači čitavo vrijeme.
Bilo je to seksi. Bilo je čudno.
Koristim Bristol ploče, tuš i...
Dosađujem li ti?
Ne, ne. Ne.
- Što je? - Ništa.
Izgledao si kao Marcus.
Doista?
Mislim da je slatko kako sliči na tebe...
i kako se odijeva kao ti.
Mislim da se ne odijevam kao Marcus.
Marcuse?
Čekaj! Stani. Stani. Hajde, vraćamo se.
- On je lud. - Nije.
Rekao je da će me sasjeći na komadiće i sakriti ispod podnih dasaka.
- Stvarno? - Ne.
Ali siguran sam da je za to sposoban.
Bit će drukčije. Obećavam.
Marcuse, Ali ti želi nešto reći.
Zar ne?
Žao mi je, Marcuse.
Nisam htio reći te stvari.
U redu je, Ali.
Aliju ovo jako teško pada.
I Marcusu.
Zar ne, kompa?
Znaš, hoću reći, razvedeni roditelji...
i ne znati kako se odnositi prema novim ljudima.
Da. I ja se isto osjećam.
Ali se nije slagao sa zadnjim momkom s kojim sam izlazila.
- Bio je lažljivac! - U redu, dušo.
Nije bio 100 posto pouzdan.
- Nisam rekao da nas dvoje jesmo. - U redu je.
Sviđaš mu se. On mi je rekao.
- Puno hvala, kompa. - O, Bože.
Hvala, kompa.
Ne izgledaj tako zabrinuto, dušo.
Ellie!
- Marcuse? Što je, pratiš me? - Ne.
Šteta. Osjećala bih se kao slavna ličnost.
Da, ali tada nisam to znala, zar ne, seksi?
Samo ti govorim, čuvaj se.
Meni to zvuči više kao vlasnik i ljubimac nego momak i djevojka.
Barem sam iskren.
Što to znači?
Ti i Rachel ste...
Što? Što to znači?
Ne znam, ali mislim da ti i Rachel imate problem.
Hoću reći, ti želiš biti s njom ali ona misli da imaš sina.
A ti nemaš.
Želiš li biti s nekim...
zar im ne bi trebao reći takve stvari?
Ne.
Znaš, mislim, istinu.
Što je tebi?
Ali kasnije te iste večeri, dok sam bio sam...
sjetio sam se na što je Marcus bio spreman.
Da, htio sam dodirnuti Rachel.
Ali u ovom trenutku, da sam imao izbora...
odlučio bih se za ono što je Marcus izabrao.
Isuse, jesam li se pretvarao u Marcusa?
Hoće li on meni uskoro kupovati cipele?
Poslušao sam njegov savjet i rekao Rachel istinu.
Ili nešto blizu istine.
Da nisam Marcusov prirodni otac.
A ovo nisu prirodne alge.
Problem je bio, kada kažem istinu, znao sam da će uslijediti pitanja.
Ne shvaćam. Ako nisi njegov prirodni otac...
i ne živiš s njim, kako je onda on tvoj sin?
Da, shvaćam.
Izvana djeluje zbunjujuće.
Onda mi reci kako je iznutra.
To je jedna od onih dugih, dosadnih priča.
Želiš li probati vino?
Želite kinesko rižino vino, gđice?
Mislim da bi ti htjela probati Panang Paneng.
Da?
Ne.
Reci mi o tvom odnosu s Alijem?
- Je li zamršen koliko i moj odnos s Marcusom? - Ne.
Ja sam spavala s njegovim ocem, i nakon devet mjeseci on se rodio.
Prilično jednostavno.
Zavidim ti na tomu.
Žao mi je što inzistiram, ali mislim da još nisam sve shvatila.
Ti si Marcusov poočim, ali ne živiš s njim ni s njegovom majkom.
Ne, čekaj.
Nisam nikada rekao da je on moj sin.
Jesam li?
Riječi "Marcus je moj sin" nikada nisu prešle preko mojih usana.
Ti si odlučila u to vjerovati.
Da. Tako je.
Ja izmišljam stvari.
Ja sam htjela vjerovati da ti imaš sina pa sam dopustila mašti da leti.
I ja sam imao svoj udio.
Ne. Uopće ne. Upoznala sam te i pomislila: "Sladak je.
"Da barem ima sina. Čudnog, adolescentnog sina, po mogućnosti."
Ti si se pojavio u mojoj kući s Marcusom, i, tombola!
Ja sam to suludo povezala zbog neke duboke psihološke potrebe.
Ne trebaš se zbog toga uznemiravati.
To se moglo bilo kome dogoditi.
Kada sam te upoznala mislila sam da si malo prazan.
Ali onda sam se predomislila.
Možda sam ipak bila u pravu.
- Rachel, čuj. - Da?
Žao mi je, u pravu si.
Ja sam prazan.
Ja sam ništa.
Ne znam što sam pokušavao postići. Žao mi je.
Bog, Ellie.
Marcuse! Čovječe!
Bog, Marcuse!
Vidimo se, Marcuse!
Mama?
I, ako je z = 17, je li x > 2?
Marcuse?
Nisam znao odgovor.
Nisam znao koliko je bilo "x".
I nisam znao kako pomoći mami.
"DJEČJI ROCK" Pokažite svoj dar na školskom koncertu
I tada sam shvatio.
Rekla je da postoji nešto što mogu učiniti za nju.
- Htio bih pjevati na školskom koncertu. - Ti? Na rock koncertu?
Mislim da to nije baš dobra zamisao.
Hoćeš li mi biti pratnja?
Lmam samo daire.
Ne, žao mi je. To je samoubojstvo.
Hoću reći, raspet će te.
Mama je ponovno počela.
- Počela s čim? Oprosti. - Kako misliš, s čim?
S plakanjem.
Čitav dan sjedi doma i plače.
I ujutro.
U istom je stanju kao i prije Dana Mrtva Patke.
Marcuse, žao mi je, kompa...
ali malo sam zauzet.
Zauzet? Što radiš?
- Zar me nisi čuo? - Čuo sam te.
- Što bih ja trebao učiniti? - Ne znam.
- Mogao bi s njom razgovarati. - I što bih joj rekao?
- Ne znam! - Zašto bi mene slušala?
Što joj ja značim?
- Ja sam nitko. - Ti nisi nitko.
- Ti si... - Tko? Tko misliš da sam?
Tko misliš da si ti?
Dolaziš ovamo nepozvan, ometaš me, zajebeš stvari.
Što želiš od mene? To nije moj problem.
Ja nisam tvoja obitelj, kompa. Nisam. Nisam tvoj ujak.
Nisam tvoj stariji brat.
Utvrdili smo i da nisam tvoj otac, zar ne?
Ali...
Reći ću ti tko sam.
Momak koji zna dobro izabrati tenisice i ploče, u redu?
To je to. Ne mogu ti pomoći sa stvarnim stvarima.
Ne mogu ti pomoći u ničemu što je od bilo kakve važnosti.
Mogao bi pokušati.
U pravu si.
Ne možeš mi pomoći.
Kako bi i mogao?
Ti si glupan koji cijeli dan gleda televiziju...
i kupuje stvari.
Nije te briga ni za koga, i nikoga nije briga za tebe!
Mama je rekla da kad pjevam, to donosi sunčev sjaj i radost...
u njezin život.
I pjevat ću, pa makar to značilo kraj mog života.
Vidi, mama.
Moj život se sastoji od vremenskih jedinica. Kupovanje CD-a: Dvije jedinice.
Ručak: Tri jedinice.
Tjelovježba: Dvije jedinice.
Sve skupa, imao sam prilično ispunjen život.
ČUDA OD JEDNOG HITA
Samo, sve to nije značilo ništa.
Činjenica je da mi je samo jedna stvar nešto značila:
Marcus. Jedino mi je on nešto značio.
A Fiona je jedina stvar koja je njemu nešto značila.
A ona je bila na rubu.
Samohrani roditelji sami zajedno!
Svi za jednoga i jedan za sve!
- Fiona! - Wille, nismo te odavno vidjeli.
Kako je Ned?
Tko? On je sranje. Ne postoji.
Da, izmislio sam ga.
- Izmislio si ga? - Da.
- Kako bih upoznao žene. - Bolestan si.
- Fiona, moram s tobom razgovarati. - Samo izvoli.
Ne, moram s tobom nasamo razgovarati.
Ovo je krug istine.
Što god želiš reći, možeš to reći pred svima.
U redu. Molim te, nemoj se ponovo pokušati ubiti.
Ne mogu vjerovati da si to rekao. To je moje privatno iskustvo.
U tome i jest stvar, zar ne? Nije.
Marcus je zabrinut za tebe.
Ja sam zabrinut jer je on zabrinut za tebe.
Wille, ne namjeravam se ubiti.
Ne?
Trenutno ne.
Sjajno. Sjajno!
Dobro.
Znaš da me ne privlačiš, točno?
O čemu ti to? Jesi li poludjela?
Točno. Krivo sam se izrazio.
Ali trebali bismo o tome malo porazgovarati.
Plakanje ujutro, depresija.
Sredimo to.
- To muškarci misle, zar ne? - Što?
Da ukoliko nemaš odgovor, ukoliko ne možeš reći:
"Znam momka u ulici Essex koji će to srediti", nema smisla ni pokušavati.
Ne.
Da, jest, u redu. To bih učinio.
Volio bih znati ime momka u ulici Essex...
jer imam osjećaj da bih ja bio beskoristan.
Wille, nisi beskoristan.
Ovdje si. To je važno.
U redu.
- Sada, možemo li... Oprosti. - Što?
- Marcus pjeva na školskom koncertu. - Marcus pjeva?
- Da, pjeva. - U školi?
Na pop koncertu. Tako je uzbuđen.
- Želim stići na vrijeme. - Čekaj, čekaj. Što pjeva?
"Nježno me ubija svojom pjesmom
"Priča sav moj život"
- Kada to počinje? - Što imaš protiv toga da on pjeva?
Znaš onaj san kad si u školi bez hlača i svi ti se smiju?
- Gdje je veza? - To će se dogoditi Marcusu, u stvarnosti.
Ako otpjeva tu pjesmu pred tom djecom...
možeš ga otpisati do fakulteta.
Ako stigne na fakultet, jer će ga raskomadati.
Ne možeš spriječiti nekoga da se izrazi.
On se ne izražava! Radi to zbog tebe, u redu?
O, Bože.
Što je? Isuse.
U pravu si. Wille, jesam li loša majka?
Nisi loša majka. Samo si potpuno luda.
Ne, jesam. Loša sam majka.
Pustila sam da mi stvari izmaknu nadzoru i nisam primijetila.
On je poseban dječak.
Ima posebnu dušu, a ja sam je ranila.
Molim te, umukni! Ranjavaš moju dušu.
- U redu, ti parkiraj. - Što?
Bog.
Otkud ti ovdje?
To gore je Ali.
Nadaren je.
To su bili Def Penalty Kru sa Murder Fo' Life.
Naša sljedeća zvijezda je Marcus Brewer...
koji izvodi Killing Me Softly Roberte Flack.
Pratit će ga Simon Cosgrove.
Marcuse, ne mogu to učiniti.
- To će nas baciti u govna. - Ali rekao si...
Žao mi je. Vraćam ti tvojih 5 funti.
Stiže.
Hajde, Marcuse, šmokljane!
Čekaj!
Oprostite, što se ovdje događa?
Ništa. Sve je pod nadzorom. Ja sam njegov učitelj pjevanja.
Otkud ti ovdje?
Čuo sam da si htio izvršiti društveno samoubojstvo, pa sam svratio.
- Moj pratilac je otišao. - Sjajno.
- Ne moraš to činiti. - Ne mogu odustati.
Možeš. Samo im reci: Umjetničke razlike.
Ne možeš raditi bez njega. Imao je problem s drogom.
Mama želi da pjevam. To je čini sretnom.
Čuj, bilo što što učiniš neće učiniti tvoju mamu sretnom, u redu?
Ne dugoročno. To mora sama učiniti.
- Dolazi ovamo, odmah! - Odjebi, u redu?
Pokušavam ti reći da je važno da ti budeš sretan.
Pokušao sam biti sretan. I ona je pokušala biti sretna.
To ne radi. Trebaju ti drugi ljudi da bi bio sretan.
U tome i jest stvar.
Drugi te ljudi mogu učiniti sretnim ali i nesretnim.
Misliš da će te ti ljudi učiniti sretnim?
Pričekaj. Marcuse, nemoj.
Marcuse! Kvragu.
Hajde, Britney.
Daj, zapjevaj.
Ovo je za moju mamu.
"Čula sam da je znao pjevati
"Čula sam da je imao stila
"I došla sam ga vidjeti
"i neko vrijeme slušati
"I tu je stajao taj mladić
"stranac u mojim očima"
Smeće si, čovječe!
"Svirao je moju bol svojim prstima
"Pjevao moj život svojim riječima
"Nježno me ubijao svojom pjesmom
"Nježno me ubijao"
Što je to?
"Pričao je čitav moj život svojim riječima
"Nježno me ubijao svojom pjesmom
"Osjećala sam se grozničavo
"i neugodno pred gomilom
"Kao da je našao moja pisma i svako pročitao naglas
"Molila sam se da će svršiti
"ali on je i dalje pjevao
"Svirao je moju bol svojim prstima
"Pjevao moj život svojim riječima
"Nježno me ubijao"
Dosta je.
"Nježno me ubijao svojom pjesmom
"Pričao je čitav moj život svojim riječima Nježno me ubijao
"Svojom pjesmom
"Pjevao je kao da me poznaje"
Wille.
"U tami mog očaja"
Gotovo je.
"I onda je pogledao kroz mene kao da me nema"
Wille, hajde.
Wille, gotovo je.
Stajao sam tu i nježno ih ubijao svojom pjesmom.
Bolje rečeno, oni su mene ubijali. I ne baš nježno.
Pjevao sam zatvorenih očiju.
Je li me bilo strah?
Bio sam prestravljen.
Ovo zbilja nije bio život na otoku.
"Nježno me ubijao
"Svojom pjesmom"
Hvala ti, Finsbury.
Htio bih predstaviti par članova sastava.
Marcus Brewer, vokal i daire.
I to je to.
Nestanimo, brzo.
Marcuse, hvala ti. Na pjesmi.
Bio si sjajan.
- Ozbiljno misliš? - Da.
Mislim da bismo trebali proslaviti.
U redu.
Što kažeš na McDonald's?
- McDonald's? - Da.
Hvala, mama, ali nije potrebno.
Ne, zbilja. Ja želim ići u McDonald's.
Znaš, nisam baš gladan.
Ma hajde. Hoćeš reći da ne bi mogao ubiti Big Maca?
Mama!
U redu, neki drugi put.
Kad god poželiš.
Znaš, bit ću još dugo u blizini.
Do sljedećeg Božića stvari su se vratile u normalu.
Prije nego si došao...
Svaki čovjek je otok. I dalje stojim iza toga.
Ali jasno je da su neki ljudi dio skupine otoka.
Ispod površine oceana oni su povezani.
Vjenčat ćeš se s mojom mamom?
Ne znam.
Zašto?
Misliš da ona to želi?
- Ja sam jednom htio da oženi moju mamu. - Ozbiljno?
Da. Kada je ona bila u depresiji, a ja očajan.
Baš ti hvala, kompa.
- Kako se koristi taj sokovnik? - Ne koristi se.
- Jednom sam mislio da dvoje nije dovoljno. - Isuse.
Sada nas je bila gomila.
I to je bilo sjajno. Uglavnom.
Hoćete li se vas dvojica ljenčina ustati i pomoći?
Odakle poznaješ Willa?
Zajedno smo radili za Amnesty International prije par godina.
Da, tako je. Kakvo je stanje u Burmi, Tome? Bolje?
Hoću reći, dobro?
Da, i iznenada me pozvao na Božićni ručak.
I evo me.
Stvarno?
Čuj, kako stoje stvari s tobom i Ellie?
Je li ona tvoja djevojka?
Jesi li skrenuo?
Odakle ti te tenisice?
- Što? Što ne valja s njima? - Ništa.
Što?
Mislim da ste ti i Rachel sjajni zajedno.
- Hoću reći, ako ne zajebeš stvar. - Hvala ti.
Stvorio sam čudovište.
Možda je on stvorio mene.
Ne znam što je Willa tako uznemirilo.
Samo sam htio reći da mislim da budućnost nije u parovima.
Treba ti nešto više od toga. Trebaju ti rezerve.
Will i ja smo sada obojica imali rezerve.
To je kao ona stvar koju mi je rekao da je rekao Jon Bon Jovi:
"Nijedan čovjek nije otok."
Subtitles by SOFTITLER